Епизод 1: "Джотаро Куджо се среща с Джоске Хигашиката"
Добро утро на всички! Вие сте с радио "Морио",
а ваш водещ отново съм аз, вашият съсед, Кай Харада.
Каква освежаваща сутрин, а?
Подбрал съм идеалната песен, с която да започнем деня.
Ето я и нея!
НЕВЕРОЯТНИТЕ ПРИКЛЮЧЕНИЯ НА ДЖО-ДЖО
Оправи се.
След кулата сигналът обикновено се подобрява.
За пръв път ли сте в Морио? - Да. Що за град е?
Морио ли?
Правят страхотен маринован телешки език.
Нещо необичайно да има около него? Като инциденти?
Знам ли...
Съжалявам, но не съм много запознат.
Къде трябваше да ви оставя?
Оставете ме пред гарата. - Както кажете.
И таз добра... Дано мине без проблеми.
НЕВЕРОЯТНИТЕ ПРИКЛЮЧЕНИЯ НА ДЖО-ДЖО: ВЕЧЕН ДИАМАНТ
В първия ми учебен ден в гимназията през април 1999 год.
срещнах двама чудати мъже.
Вече съм гимназист... Що ли за хора ще има в класа ми?
Казвам се Коичи Хиросе. Не че е нужно да ме помните.
Толкова бях изнервен на път към училището, че...
Много странно. Ние току-що се сблъскахме,
а нещата ми изхвърчаха от чантата... - Съжалявам, бях се отнесъл.
Огромен е! Висок е поне два метра!
Може ли да те питам нещо?
Знаеш ли къде е домът на сем. Хигашиката?
Хигашиката? Не.
А с адреса може ли да ми помогнеш? Улица "Джодзенджи" 1-6.
Джотаро Куджо...
Може да стигнете до там с автобус номер три.
Мисля, че скоро ще пристигне. - Благодаря.
Той беше първият мъж - Джотаро Куджо.
По-късно разбрах, че е на 28 и че е морски изследовател.
Известен е в научния свят със своите екологични проучвания.
Изглежда буен, но в същото време и интелигентен. Готин дори!
Ало! Заек ли си? Я се представи!
Веднага! Казвам се Коичи Хиросе и съм нов ученик.
Добро утро, момчета! - Хареса ми.
Изкарах си ангелите...
Спокойно. Те се качват на друг автобус.
Какви ги вършиш, смешнико? За кого се мислиш?
Ами...
Наблюдавах костенурката, която се беше събудила от зимен сън.
Не харесвам много костенурките. Страх ме е дори да ги докосна.
Реших, че е време да преодолея страха си.
Не беше това въпросът! - Ставай, тъпако!
Доста си висок за първокурсник.
Но преди да ми се обличаш толкова тузарски...
Най-напред трябва да говориш с нас! - Стой! Не си падам по влечугите!
Плашат ме.
Какво ми се подхилкваш?
Съжалявам. Не знаех. - Знаеш ли колко момчета
последно видях в болница, след като не знаели като теб?
Искаш ли да свършиш като тая костенурка, бе?!
Ужасни са!
Този път ще минеш метър. Сваляй якето с панталоните и изчезвай!
Остави и парите! - Добре. Ужасно съжалявам!
Не се обличаш така, ако не искаш проблеми, това е.
По ме вбесява фактът, че не му мигна окото за костенурката.
Хей, безгръбначното! Я ми кажи името си.
Сега. Джоске Хигашиката от 10 "б" клас.
Какво? Джоске Хигашиката?
"Джо" и "Джо", а?
Джоске, отсега нататък ще ти викаме Джо-Джо.
Както искате, много ви благодаря.
По-живо сваляй униформата. Автобусът дойде.
Размърдай се, или ще ти обръсна и Астробой прическата!
Какво се туткаш? По-живо! - Хей, старши...
Какво каза току-що за прическата ми?
Какво? Станд?
Носа ми... Носа ми!
Няма да му се размине на никой, който ми се подиграва на прическата!
Да не би да оприличи прическата ми на Садзае-сан?
Никой не е казвал такова нещо... - Много добре те чух, палячо!
Какво стана? Онзи хулиган литна във въздуха!
Определено някакъв Станд се появи зад него.
Нараняванията на костенурката са...
Какво? Размазаният ти фасон се оправя!
Сякаш не е бил удрян! - Но не се ли оправи малко странно?
Лицето му е по-различно. - Не вярвам! Как изглежда? Кажете ми!
Благодарение на теб се наложи да докосна костенурката.
Какво ще направиш по въпроса?
Чакайте! Носа ми! Как изглежда?
И таз добра... Значи това е той.
Майчице мила!
Пак ли костенурката?
Бях прав. Костенурката е жива и здрава!
Джоске Хигашиката,
роден си през 1983 год. Майка ти се казва Томоко.
Тогава е била на 21 и е учила в колеж в Токио.
Живееш тук от раждането си.
През '87-а, когато си бил на 4, се разболяваш от неизвестна болест
и в следващите 50 дни съдбата ти не е била ясна.
Баща ти се казва...
И таз добра... Много кофти задача ми се падна.
Баща ти се казва Джоузеф Джостар.
Сега е на 78. Основател е на агенцията за недвижими имоти "Джостар".
Чувал съм го. Той е крупен магнат на недвижими имоти в САЩ.
Все още я крета,
но когато проверих как ще бъде разпределено наследството му,
с почуда разбрах, че в Япония е имал син.
И той самият не знаеше дори. Този стар мръсник...
Все ни увещаваше, че обича единствено жена си,
а в следващия момент се срещам със сина му, който се е родил
в следствие на изневяра, която е извършил на 62.
Това май не биваше да го казвам.
Казвам се Джотаро Куджо. Фактически ти се падам племенник.
Шантава работа. - Племенник?
Приятно ми е.
Да поговорим по пътя.
В общи линии ще получиш 1/3 от наследството на дъртия.
Дойдох да ти го съобщя вместо него.
След като аферата му излезе наяве, целият ни род е на тръни.
Наистина?
За 61 години брак баба Сузи Кю никога не е била толкова бясна.
Съжалявам! Толкова шум заради мен!
Почакай.
Защо изведнъж се заизвинява?
Не е хубаво да се причиняват проблеми на едно семейство.
Майка ми ми е казвала, че е била влюбена, когато ме е родила.
Това ми е достатъчно.
Можете ли да предадете на баща ми... На г-н Джостар,
че няма нужда да ни мисли? Това е.
Какво му става?
Дойдох тук, готов да получа юмрук в мутрата вместо дъртия,
а той се извинява?
Това е Джоске! - Наистина е той!
Как си? Ама че съвпадение! - Да отидем заедно до училището.
Прическата ти е все така неотразима. - Страхотен си! Ти не си като другите.
Вижте, в момента водя важен разговор...
Стига де! - Ще закъснеем, ако не побързаш.
После може да си говорите. - Разговорът ни още не е приключил.
Отпрати ги. - Какъв му е проблемът?
Можете да продължите тъпия си разговор за прически после.
Сега я втаса. - Обиди прическата му!
Кучи син...
Какво казваше за прическата ми?
Загази я. - Не отговарям!
Джоске най-много мрази да се присмиват на прическата му.
Историята се повтаря!
Почакай, Джоске. Не съм казал и дума по твой адрес...
По дяволите! Напада!
Джоске! - Потече му кръв!
Видя ли го, Джоске? Наричаме ги Стандове.
Те са физическото въплъщение на духовната ни енергия.
Джоузеф Джостар също притежава подобен.
Стандовете са видими единствено за другите носители.
Вбесява ме, когато някой обижда страхотната ми прическа.
Изкарва ме извън кожа!
Значи това е Стандът му!
Каква мощ... - Открит си от брадичката надолу!
Кучи син! - Какво?
Кога се озова зад него? - Какво става?
Ама ти кога...
Джоске! Не!
Трайте! Мразя врещящи момичета! Чупка!
Добре.
Изглежда се познават. - Плашещ е.
Но и сладък.
Нямам си ни най-малка представа какво става,
но нещо определено става!
Мина доста време... Цели 10 години.
Но успях да спра времето за половин секунда.
Едва ли някой щеше да загине, ако не го бях спрял,
но един от нас щеше да е тежко пострадал. Нека ти помогна, Джоске.
Няма нужда, всичко е наред.
Добре тогава. Има още една причина, поради която дойдох да се срещнем.
Другата причина е тази снимка.
Нещо се скатава в това градче.
Нещо много опасно се задава.
Когато старият Джоузеф се опита да изкара твоя духовна снимка,
на нея излезе този човек. Не знаем причината,
но той най-вероятно притежава Станд.
Това не те засяга, но исках поне да ти покажа снимката.
Като предупреждение. Коичи.
Ако случайно видиш този човек, не го приближавай.
Полицията също няма да ти помогне. Просто бягай.
Джоске, а ти не губи самообладание и не хуквай да го преследваш.
Или само ще се нараниш както преди малко.
Встъпителната церемония! - Станало е никое време!
Дупе да ми е яко!
Кой знае какво ще ми направи мама, ако закъснея в първия ми ден!
Вижте, ще ви изслушам след училище.
Коичи, нали така? Да вървим!
Побързай! - Добре.
Вторият чудат тип, когото срещнах, беше Джоске Хигашиката.
Непредсказуем тип, който от отвеян става крайно раздразнителен.
Що се отнася до семейството му - там сигурно е пълна каша.
А ние тъкмо се срещаме...
Джоске Хигашиката... Странна птица.
Както и неговия Станд...
Шапката ми беше "поправена"?
Значи Стандът му реформира неща, след като ги е разрушил.
Ако ме беше ударил в лицето или главата...
Тръпки ме побиват.
Но може да излезе надежден съюзник от него.
Стига да си затворя очите за сбъркания му характер.
Надявам се, че този тип няма нищо общо с Джоске.
Станд - Крейзи Даймънд Носител - Джоске Хигашиката
Хей, маце! Накъде си? Мога да те закарам.
Стига де, не се прави на недостъпна!
Каква красавица!
И ще отидеш където поискам? - Да, навсякъде.
Тогава можеш да идеш право в ада!
Добре ли си, приятел?
Г-н полицай! Арестувайте тая луда кучка!
Тя е престъпница! - Съжалявам, но не мога да го направя.
Ама как така? - Това е дъщеря ми.
Първо притесняваш околните, а после обиждаш дъщеря ми.
Днес ще си затворя очите, но за в бъдеще бъди по-внимателен.
Добре ли си, бабо Мураками? Ето ти чантата.
Хей, Томоко! - Татко.
Към вкъщи ли си? Да се приберем заедно. Изработих за днес.
Как е Джоске? Днес е първият му учебен ден.
Дано не направи някоя беля. - Знае ли го човек?
На този глупак спокойствието му се изпарява за секунди.
На кого ли се е метнал? - Не говори така.
Но дълбоко в душата си той е добър човек.
Можем да бъдем спокойни. - Ами да!
Искаш ли довечера да отпразнуваме записването му?
Това и възнамерявам да направя. Но дали ще се прибере рано?
Пак ще се запилее някъде по пътя. - Не се и съмнявай.
Искам да се отбия до "Камею".
Нали оня ден ти купих скъпа чанта?
Днес ми се ще да разгледам дрехите!
По-полека бе, кретен! Гледай къде вървиш, малоумнико!
Много зловещ тип. - Дори едно извинявай няма да каже.
Прав му път! Знаеш ли какво?
Знам. Искаш да отидеш до "Камею", нали?
Анджуро Катагири, по прякор Анджело.
Роден в Морио през '64-а. IQ-то му е 160.
На 12 е бил осъден за грабеж и изнасилване.
Още с първото си провинение
той се превръща в най-жестокия
и отвратителен престъпник в японската история.
По-голямата част от живота си прекарва зад решетките.
На 34 години е, от които излежава 20.
Последното му провинение било толкова зверско,
че и на плъх в кенефа би му се догадило.
Арестуван е и осъден на смърт.
Но поради някаква причина екзекуцията се проваля.
Малко след нея Анджело бяга.
Най-вероятно се е сдобил със Станд малко преди екзекуцията му.
Не зная защо,
но той се скатава в това тихо градче.
Някъде тук.
Прибираш ли се, Коичи? - Да.
В един клас сме. - Ама че съвпадение, нали?
Ще се видим утре. Чао!
Извинявай, Джоске...
Искаш да чуеш какво има да казва онзи Джотаро?
Свързано е с града ни и ми е интересно.
Невероятен си, но аз мисля да пропусна.
Защо?
Гложди ме любопитството, но като се замисля,
разправиите с извънбрачните деца не водят до нищо хубаво.
Защо? - Как да го кажа...
Сегашният живот си ми харесва. - Ясно.
Какво ли се е случило? - Сигурно някой инцидент.
Искаш ли да идем да видим? - Добре.
Какво става? Филм ли снимат? - Опасно е, отстъпете. Назад!
Колко много хора.
Един мъж се е опитал да обере магазина и е взел служителката за заложник.
Вижте! Излизат!
Не мърдай! Пусни ножа!
Пусни момичето! - Млък! Назад!
Пазарувал съм си от нея!
Погледът му е сбъркан. Способен е да й пререже гръкляна.
Всички да се разкарат! Качвам се в колата!
Това не е добре, Джоске! Да се отдръпнем.
Ей, ти, келешът с шантавата прическа!
Разкарай се от колата, глух ли си? Ще те очистя, тъпако!
Имам лошо предчувствие.
Знаех си!
О, не! Тръгна към него!
В такъв момент? В такава ситуация? След като г-н Джотаро го предупреди!
Кой е този? - Хей, спри!
Би ли повторил?
Кой си ти, бе? Не ме приближавай! Не ти ли дреме за момичето?
Махни се оттам, глупако! - Ами ако му прищрака?
И на вас ви казах нещо! Мамка му! Сега ме вбеси!
Премислих, ще я намушкам!
О, нима?
Появи се дупка в тялото й!
Теб ли съм вбесил? Открадна ми думите от устата!
Нищо ми няма?
Сякаш нищо не е станало. Ето пак!
Армейският ми нож! Той е в корема ми!
Ама как?
Най-добре някой хирург да ти го извади. В болницата на затвора.
Заловете го! - Какво става?
Джоске! - О, Коичи.
Добре ли си? Онова беше...
Какво? Защо си отваря устата?
Кой да помисли,
че тук ще се натъкна на още един носител на Станд?
А тъкмо бях обладал този мъж и си прекарвах страхотно...
Как посмя да ми се изпречиш? - Това е онзи от снимката!
Ще те наблюдавам.
Няма да те изпускам от очи.
Я повтори, кучи сине?
Джоске! - Хвани го тоя кретен!
Какво си въобразяваш? - Господа полицаи, почакайте...
Г-н Джотаро говореше истината.
В този град има нещо...
Усещам присъствието на нещо непонятно за мен.
Нещо лошо се спотайва в Морио.
Джоске! Вдигни телефона!
Телефона, Джоске! - Да, да, ей сега.
Ало? - Обажда се Джотаро.
Здравейте.
Вчера така и не успяхме да поговорим. Трябва да обсъдим онзи човек.
Аз също исках да поговорим за него. Г-н Джотаро, къде сте в момента?
В "Гранд Хотел Морио". Какво е станало?
Ами...
Ще полудея! Къде съм забутала лопатката?
Този келеш...
В уютен дом се е устроил.
Да не споменавам младата му секси майка...
Завиждам му!
Джоске Хигашиката, не се превземай, момче.
Ще унищожа ежедневието, душата и живота ти!
Превод: Джоро Джоров - Джо-Джо и asimilator
Следва: "Джоске Хигашиката се среща с Анджело"